Хроника | |||
Отаџбина: Потписивањем споразума о реципроцитету регистарских таблица Вучић погазио Устав. Председник није у стању да заштити ни српске регистарске таблице, а камоли животе Срба |
![]() |
![]() |
![]() |
петак, 01. октобар 2021. | |
Потписивањем споразума са сепаратистичком владом из Приштине о узајамном реципроцитету регистарских таблица председник Србије је по ко зна који пут погазио важећи Устав Републике Србије. И сви споразуми које је до сада потписао Александар Вучић јесу на штету државности Републике Србије у јужној српској покрајини и супротни су важећем Уставу Републике Србије — саопштио је Народни покрет Срба са Косова и Метохије „Отаџбина“. У наставку саопштења се наводи следеће: Све ове споразуме председник крсти победама, па тако у политичком сукобу са Приштином он наводно већ води са 6-0 иако су сви ови споразуми његова капитулација пред сецесионистима из Приштине. Ове поразе он приказује као победе што се само по себи коси са логиком здравог разума и на прави начин показује карактер председника Републике као преваранта и лажова. Додуше, то и не чуди. Сетимо се само да је 1999. године у ситуацији када су српска војска и полиција заједно са народом напуштале Косово и Метохију Александар Вучић је као министар информисања то проглашавао победом уз крупне наслове у ондашњим медијима ускликом „Победили смо НАТО“.
У политичком надметању са Аљбином Куртијем Александар Вучић је и побеђен и понижен. И нико нема право да понижава Србију како рече председник Републике осим њега самог. Приштина је овим споразумом уместо пробних таблица добила прелепљивање и престанак плаћања депозита осигурања кроз Србију. Власт у Београду је пристала да симболе Републике Србије скрива приликом уласка возила у јужну српску покрајину. Па зар то није права издаја и капитулација? Свако возило са српским регистарским таблицама мора да крије свој идентитет што је резултат договора Вучића и Куртија. У политичком надметању председник Србије је у више наврата изјављивао да нема преговора са Приштином док се ствари не врате на ситуацију од пре 20. септембра. И сви челници Српске напредне странке су се утркивали у повицима нема преговора док се ситуација не врати на старо. То смо чули од Александра Вулина па све до политичког конвертита у лику директора Канцеларије за КиМ Петра Петковића. Али довољан је био само јачи миг „Ескобара“ па да Београд оде у Брисел на преговоре.
Ако је желео да склони РОСУ полицију са административних прелаза Јариње и Брњак Александар Вучић је то једноставно могао да уради. Довољно би било да одржи народни митинг са грађанима Рашке и Лепосавића на административном прелазу и РОСУ полиција би се повукла. Нажалост, хронични дефицит тестостерона код нашег председника га је спречио да одржи овакав миран грађански протест. А блокаде које су Срби упражњавали на административним прелазима су биле више него миротворне. РОСУ полиција је спроводила Србе да држе блокаду а ови им узвраћали спровођењем РОСУ полиције до административних прелаза Јариње и Брњак. Све смо то имали прилике да видимо директно на телевизији. Да су од 1999. до 2012. године Срби на такав начин бранили север КиМ, Срба одавно не би било у том делу покрајине.
Од стране актуелне власти у свим таблоидним медијима слале су се отровне стреле на рачун председника сепаратистичке владе Аљбина Куртија. Са тим квалификацијама се Народни покрет Срба са Косова и Метохије „Отаџбина“ слаже, али се намеће логично питање шта ће онда у Куртијевој влади Вучићева Српска-квислиншка-листа. И у скупштини и влади. И не само то. За све време трајања блокаде Српска листа се активно припремала за предстојеће локалне изборе које је расписала сепаратистичка скупштина из Приштине. А у Београду је жена Аљбина Куртија промовисала своју књигу што се није могло одржати без дозволе Александра Вучића. Тако отприлике изгледа национална и државна политика председника Србије. У време блокаде имали смо перманентно истицање плаката „Добродошли у Заједницу српских општина“. Није јасно шта је Александар Вучић тиме хтео да постигне. Да нема хормоналну дисфукцију он би не чекајући Приштину и европске званичнике организовао сам са Србима формирање Заједнице српских општина. Нажалост, очита хормонална дисфункција нашег председника спречава га да формира ЗСО. Додуше, и она показује да ли недостатак дипломатског умећа или нешто друго. Потписујући Бриселски споразум уместо да инсистира да се прво формира ЗСО па да тек онда преда српске институције Приштини он је урадио сасвим супротно. Ваљда зато што је много паметан. Чак је и политички аналитичар близак режиму Драгослав Дража Анђелковић затражио од председника Србије да ако Приштина не испуњава своју обавезу он треба да поништи Бриселски споразум. Председник је и на овај позив остао нем. Последњи догађаји око регистарских таблица показују пуну неспретност и политичку глупост злоупотребом коришћења војне силе на административном прелазу Јариње. Подизање авиона и хеликоптера као и борбене готовости наишло је на подсмех у Приштини а пријатељ Александа Вучића Еди Рама је то назвао позоришном представом. А онда смо чули од Александра Вучић да ако НАТО пакт ништа не предузме у року од 24 часа да спречи погром Срба он ће после тог времена да уђе са војском на КиМ. Опет глупост, јер за 24 часа могу да буду протерани сви Срби чекајући да се после тог истека времена војска Србије појави. Председник нам каже да он неће да дозволи 17. март као што га је дозволила нека ранија власт, што опет изазива подсмех. Председник није у стању да заштити српске регистарске таблице а камоли животе Срба. Уосталом 1999. године председник је био министар у влади Србије па су Срби доживели такав егзодус какав није виђен од Арсенија Чарнојевића. (НСПМ) |