Hronika | |||
Otadžbina: Potpisivanjem sporazuma o reciprocitetu registarskih tablica Vučić pogazio Ustav. Predsednik nije u stanju da zaštiti ni srpske registarske tablice, a kamoli živote Srba |
![]() |
![]() |
![]() |
petak, 01. oktobar 2021. | |
Potpisivanjem sporazuma sa separatističkom vladom iz Prištine o uzajamnom reciprocitetu registarskih tablica predsednik Srbije je po ko zna koji put pogazio važeći Ustav Republike Srbije. I svi sporazumi koje je do sada potpisao Aleksandar Vučić jesu na štetu državnosti Republike Srbije u južnoj srpskoj pokrajini i suprotni su važećem Ustavu Republike Srbije — saopštio je Narodni pokret Srba sa Kosova i Metohije „Otadžbina“. U nastavku saopštenja se navodi sledeće: Sve ove sporazume predsednik krsti pobedama, pa tako u političkom sukobu sa Prištinom on navodno već vodi sa 6-0 iako su svi ovi sporazumi njegova kapitulacija pred secesionistima iz Prištine. Ove poraze on prikazuje kao pobede što se samo po sebi kosi sa logikom zdravog razuma i na pravi način pokazuje karakter predsednika Republike kao prevaranta i lažova. Doduše, to i ne čudi. Setimo se samo da je 1999. godine u situaciji kada su srpska vojska i policija zajedno sa narodom napuštale Kosovo i Metohiju Aleksandar Vučić je kao ministar informisanja to proglašavao pobedom uz krupne naslove u ondašnjim medijima usklikom „Pobedili smo NATO“.
U političkom nadmetanju sa Aljbinom Kurtijem Aleksandar Vučić je i pobeđen i ponižen. I niko nema pravo da ponižava Srbiju kako reče predsednik Republike osim njega samog. Priština je ovim sporazumom umesto probnih tablica dobila prelepljivanje i prestanak plaćanja depozita osiguranja kroz Srbiju. Vlast u Beogradu je pristala da simbole Republike Srbije skriva prilikom ulaska vozila u južnu srpsku pokrajinu. Pa zar to nije prava izdaja i kapitulacija? Svako vozilo sa srpskim registarskim tablicama mora da krije svoj identitet što je rezultat dogovora Vučića i Kurtija. U političkom nadmetanju predsednik Srbije je u više navrata izjavljivao da nema pregovora sa Prištinom dok se stvari ne vrate na situaciju od pre 20. septembra. I svi čelnici Srpske napredne stranke su se utrkivali u povicima nema pregovora dok se situacija ne vrati na staro. To smo čuli od Aleksandra Vulina pa sve do političkog konvertita u liku direktora Kancelarije za KiM Petra Petkovića. Ali dovoljan je bio samo jači mig „Eskobara“ pa da Beograd ode u Brisel na pregovore.
Ako je želeo da skloni ROSU policiju sa administrativnih prelaza Jarinje i Brnjak Aleksandar Vučić je to jednostavno mogao da uradi. Dovoljno bi bilo da održi narodni miting sa građanima Raške i Leposavića na administrativnom prelazu i ROSU policija bi se povukla. Nažalost, hronični deficit testosterona kod našeg predsednika ga je sprečio da održi ovakav miran građanski protest. A blokade koje su Srbi upražnjavali na administrativnim prelazima su bile više nego mirotvorne. ROSU policija je sprovodila Srbe da drže blokadu a ovi im uzvraćali sprovođenjem ROSU policije do administrativnih prelaza Jarinje i Brnjak. Sve smo to imali prilike da vidimo direktno na televiziji. Da su od 1999. do 2012. godine Srbi na takav način branili sever KiM, Srba odavno ne bi bilo u tom delu pokrajine.
Od strane aktuelne vlasti u svim tabloidnim medijima slale su se otrovne strele na račun predsednika separatističke vlade Aljbina Kurtija. Sa tim kvalifikacijama se Narodni pokret Srba sa Kosova i Metohije „Otadžbina“ slaže, ali se nameće logično pitanje šta će onda u Kurtijevoj vladi Vučićeva Srpska-kvislinška-lista. I u skupštini i vladi. I ne samo to. Za sve vreme trajanja blokade Srpska lista se aktivno pripremala za predstojeće lokalne izbore koje je raspisala separatistička skupština iz Prištine. A u Beogradu je žena Aljbina Kurtija promovisala svoju knjigu što se nije moglo održati bez dozvole Aleksandra Vučića. Tako otprilike izgleda nacionalna i državna politika predsednika Srbije. U vreme blokade imali smo permanentno isticanje plakata „Dobrodošli u Zajednicu srpskih opština“. Nije jasno šta je Aleksandar Vučić time hteo da postigne. Da nema hormonalnu disfukciju on bi ne čekajući Prištinu i evropske zvaničnike organizovao sam sa Srbima formiranje Zajednice srpskih opština. Nažalost, očita hormonalna disfunkcija našeg predsednika sprečava ga da formira ZSO. Doduše, i ona pokazuje da li nedostatak diplomatskog umeća ili nešto drugo. Potpisujući Briselski sporazum umesto da insistira da se prvo formira ZSO pa da tek onda preda srpske institucije Prištini on je uradio sasvim suprotno. Valjda zato što je mnogo pametan. Čak je i politički analitičar blizak režimu Dragoslav Draža Anđelković zatražio od predsednika Srbije da ako Priština ne ispunjava svoju obavezu on treba da poništi Briselski sporazum. Predsednik je i na ovaj poziv ostao nem. Poslednji događaji oko registarskih tablica pokazuju punu nespretnost i političku glupost zloupotrebom korišćenja vojne sile na administrativnom prelazu Jarinje. Podizanje aviona i helikoptera kao i borbene gotovosti naišlo je na podsmeh u Prištini a prijatelj Aleksanda Vučića Edi Rama je to nazvao pozorišnom predstavom. A onda smo čuli od Aleksandra Vučić da ako NATO pakt ništa ne preduzme u roku od 24 časa da spreči pogrom Srba on će posle tog vremena da uđe sa vojskom na KiM. Opet glupost, jer za 24 časa mogu da budu proterani svi Srbi čekajući da se posle tog isteka vremena vojska Srbije pojavi. Predsednik nam kaže da on neće da dozvoli 17. mart kao što ga je dozvolila neka ranija vlast, što opet izaziva podsmeh. Predsednik nije u stanju da zaštiti srpske registarske tablice a kamoli živote Srba. Uostalom 1999. godine predsednik je bio ministar u vladi Srbije pa su Srbi doživeli takav egzodus kakav nije viđen od Arsenija Čarnojevića. (NSPM) |